RINGENES HERRE
- Du kommer ikke forbi! - Gandalv!
Jeg er Den hemmelige ilds tjener. Jeg behersker Anors flamme.
Vend tilbake til Skyggen!
Mørkets ild blir deg til ingen nytte, du Udûns flamme.
Du kommer ikke forbi!
- Nei! - Gandalv!
- Flykt, tåper! - Nei!
Gandalv!
Hva er det, herr Frodo?
Ingenting.
Det var bare en drøm.
TO TARN
- Ser du bunnen? - Nei. Ikke se ned, bare fortsett!
Ta den, herr Frodo!
Herr Frodo!
Jeg tror jeg har funnet bunnen.
Båter og tau og alt mulig rart. Det er ikke naturlig. Ikke noe av det.
- Hva har du her? - Ingenting. Bare litt krydder.
- I tilfelle vi skulle steke kylling. - Steke kylling?
- En vet aldri. - Sam. Kjære Sam.
Det er spesielt. Det er det beste saltet i hele Hobsyssel.
Ja, det er spesielt.
Det er en liten bit hjemmefra.
Vi kan ikke la det henge så noen kan følge etter.
Hvem vil følge etter oss her, herr Frodo?
Det er synd og skam. Jeg fikk det av fru Galadriel. Ekte alvetau.
Det kan ikke hjelpes. Jeg har knytt knuten, så den løsner ikke.
Ekte alvetau.
Mordor. Det stedet i Midgard vi ikke vil ta i nærmere øyesyn.
Stedet vi prøver å komme til. Og som vi ikke når.
Vi må se det i øynene, herr Frodo. Vi har gått oss vill.
Jeg tror ikke Gandalv mente at vi skulle ta denne veien.
Det var mye han ikke mente skulle skje.
Men det skjedde likevel.
Herr Frodo?
- Er det ringen? - Den blir tyngre.
- Har vi noe mat igjen? - La meg se.
A, ja. Fint. Lembas. Og se!
Enda mer lembas.
Jeg er ikke så glad i utenlandsk mat, men alvematen er ikke så verst.
Det skal mye til for å ta fra deg motet, Sam.
De uværsskyene gjør kanskje det.
Dette ser forunderlig kjent ut.
Det er fordi vi har vært her før. Vi går i ring.
For en fæl lukt! Det er sikkert en myr i nærheten. Lukter du det?
Ja. Jeg lukter det også.
Vi er ikke alene.
Tyvene. Tyvene.
De svinske små tyvene.
Hvor er den? Hvor er den?
De stjal den fra vårs.
Min kosteligssste.
Vi forbanner dem. Vi hater dem.
Den er våres, er den. Og vi skal ha den.
Dette er Stikk. Du har sett den før en gang. Har du ikke, Gollum?
Slipp, ellers skjærer jeg strupen over på deg.
Det brenner! Det brenner vårs!
Det er iskaldt! Det er alver som har snodd det!
- Ta det av vårs! - Stille!
Dette går ikke! Hver eneste ork i Mordor hører dette spetakkelet.
- La oss binde ham og gå fra ham. - Nei! Det tar livet av vårs.
Du fortjener ikke annet!
Kan hende fortjener han å dø.
Men nå som jeg ser ham, føler jeg medynk med ham.
Vi er snill mot dem hvis de er snill mot vårs.
Ta det av vårs.
Vi sverger at vi gjør som du vil. Vi sverger.
Det finnes ikke et løfte du kan gi meg som jeg kan stole på.
Vi sverger at vi skal tjene herren av den kosteligssste.
Vi sverger på den kosteligssste. Gollum, gollum.
Ringen er forrædersk. Den vil binde deg til ditt ord.
Ja. På den kosteligssste.
På den kosteligssste.
Jeg tror deg ikke!
- Ned med deg! - Sam!
Han prøver å lure oss. Slipper vi ham løs, struper han oss mens vi sover.
- Du kan veien til Mordor. - Ja.
Du har vært der før.
Ja.
Du skal føre oss til Den svarte porten.
Til porten, til porten, sier herren! Ja!
Nei! Vi vil ikke gå tilbake. Ikke dit. Ikke til Ham.
De kan ikke tvinge oss. Gollum, gollum.
Men vi sverget å tjene herren over den kosteligste.
Nei! Der er det bare aske og støv og tørst.
Avgrunner, avgrunner. Og orkser, mange tusen orkser.
Og hele tiden øyet som stirrer.
Hei! Kom tilbake. Kom tilbake!
Hva var det jeg sa? Han har stukket av, skurken. Det var noe til løfte.
Denne veien, hobbitser. Følg meg.
Munti. Munti!
Dere er sene.
Vår herre er utålmodig. Han vil ha sysselrottene.
Jeg tar ikke imot ordre fra orkemark.
Sarumann vil få sin pris. Vi skal levere dem til ham.
Munti! Munti! Du må våkne!
Vennen min er syk. Gi ham litt vann. Vær så snill!
Jaså, er han sjuk? Gi ham litt medisin!
Hold opp!
Han tåler ikke medisinen sin!
- La ham være! - Hvorfor? Vil du ha litt? Lkke?
Så hold munnen lukket.
- Munti. - Hei, Pippin.
- Du er skadd. - Alt i orden. Jeg bare later som.
Jeg klarte å narre deg også.
Ikke vær redd, Pippin.
- Hva er det? Hva er det du lukter? - Menneske.
- De er på sporet av oss. - Aragorn!
- Sett opp farten! - Videre!
De har økt farten.
De må ha fått ferten av oss. Skynd dere!
Kom, Gimli!
I tre dager har vi fulgt dem uten mat og uten hvile.
Og ingen andre spor enn det bar mark forteller.
Ikke faller Lóriens løv i fånytte.
De er kanskje ennå i live.
Mindre enn én dag foran oss.
Kom, Gimli! Vi tar inn forspranget!
Langdistanse er ikke min styrke. Dverger er sprintere.
Vi er farlige på korte avstander.
Rohan, hesteherrenes rike.
Det er noe underlig på ferde her.
Onde makter setter fart i dem og legger hindringer for oss.
- Legolas! Hva ser alveblikket ditt? - Urukene dreier mot nord-øst.
- De tar hobbitene med til Jarnagard. - Sarumann.
Verden endrer seg.
Hvem har styrke til å stå imot hærene fra Jarnagard-
- og Mordor?
Til å stå imot Sauron og Sarumanns mektige krefter-
- og de to tårnenes forbund?
Sammen, Sauron, min herre, skal vi herske i Midgard.
Den gamle verdenen skal brenne i industriens flammer.
Skogene skal falle.
En ny verdensorden skal reise seg.
Vi skal drive krigsmaskinen med sverd, -
- spyd og orkenes jernnever.
Jeg vil ha dem væpnet og klare om to uker.
De er for mange. Vi har ikke midler til å væpne dem så fort.
Bygg en dam og la ovnene brenne dag og natt.
Vi har ikke nok ved til ovnene!
Fangornskogen ligger utenfor dørterskelen vår.
Brenn den ned.
- Vi vil kjempe for deg. - Sverg på det.
Vi vil dø for Sarumann!
Hestefolket drev dere vekk fra hjemlandet deres og opp i åsene-
- hvor dere måtte leve av steingrunn!
Ta tilbake det de stjal fra dere. Brenn hver eneste landsby!
Vi må bare fjerne våre motstandere.
Det begynner i Rohan.
For lenge har bøndene der motstått deg, men ikke nå mer.
Éothain!
Ta med deg søsteren din.
Far sier at Éothain ikke får ri Garold. Han er for stor.
Dere må ri til Edoras og slå alarm. Forstår du?
- Ja, mor. - Jeg vil ikke dra, mor.
Jeg finner dere der, Freda.
Skynd dere!
Dra, barn.
Rohan faller snart, min herre.
Théodred! Finn kongens sønn!
- Dette skal Mordor få svi for. - De kommer ikke fra Mordor.
Éomer! Her borte!
Han lever!
Théodred.
- Din sønn er alvorlig skadet. - Orker lå i bakhold.
Forsvarer vi ikke vårt land, tar Sarumann det med makt.
Det er løgn.
Sarumann den Hvite har alltid vært vår venn og forbundsfelle.
Orker ferdes fritt i landet vårt.
Uhindret dreper de som de lyster.
De bærer Sarumanns hvite hånd.
Hvorfor plager du et allerede tynget sinn med dette?
Kan du ikke se...
...at din onkel er lei av misnøyen?
- Krigshissingen. - Krigshissing?
Når ble du kjøpt av Sarumann? Hva var prisen han lovte deg?
At du skulle få din andel når alle menn var døde?
For lenge har du sett på min søster. For lenge har du voktet hennes steg.
Du ser mye, Éomer, sønn av Eomund.
For mye.
Fra nå av er du forvist fra kongedømmet Rohan.
Viser du deg, blir du drept.
Du har ingen makt her. Dine ordre har ingen betydning.
Det er ikke jeg som beordrer dette. Det gjør kongen.
Han underskrev den i morges.
Fortsett å puste. Det er det viktigste. Pust.
De løper som om de ble pisket fram av sin hersker.
Vi går ikke et skritt lenger før vi har fått en hvil.
Tenn bål!
Munti. Munti!
Jeg tror det var dumt å forlate Hobsyssel, Pippin.
Hva er den lyden?
Det er trærne.
Husker du Gammelskogen i ytterkanten av Bukkenland?
Det ble sagt at noe i vannet fikk trærne til å bli uvanlig store-
- og komme til liv.
Trærne kunne hviske og snakke til hverandre.
Til og med røre seg!
Jeg er skrubbsulten. Vi har bare fått markspist brød i tre dager.
Ja. Hvorfor kan vi ikke få litt kjøtt i skrotten?
Hva med disse her? De er ferske.
De skal ikke etes.
Hva med beina deres? Dem trenger de ikke.
De ser gode ut.
Unna!
Sarumann vil ha fangene levende og like hele.
Levende?
Hvorfor levende? Er de fine å leke med?
De har et hemmelig alvevåpen. Herren vil bruke det i krigen.
- De tror vi har ringen. - Finner de ut sannheten, er vi døde.
La oss se hva de har med seg!
Ser ut som det er kjøtt på menyen igjen.
Pippin. Kom!
Bare rop etter hjelp.
Skrik. Ingen kan hjelpe dere nå.
Pippin!
Morgenen er rød. Det er blitt spilt blod i natt.
Ryttere fra Rohan! Hva nytt fra Marken?
Hva fører en alv, en mann og en dverg til Rittermark? Svar, men fort!
Gi meg navnet ditt, hestemester, så skal jeg gi deg mitt.
Jeg skulle hugd hodet av deg om det hadde stått litt høyere over bakken.
Da var du død før hugget falt.
Jeg er Aragorn, Arathorns sønn.
Dette er Gimli, Glóins sønn, og Legolas fra Skogriket.
Vi er venner av Rohan og av Théoden, din konge.
Théoden skjelner ikke mellom venn og fiende lenger.
Ikke sitt eget blod heller.
Sarumann har forgiftet kongens sinn og gjort krav på landet.
Mennene i mitt følge sverger troskap til Rohan.
For det er vi blitt forvist.
Den hvite trollmannen er slu.
Han vandrer hit og dit som en gammel mann i kutte og kappe.
Spionene hans smyger seg gjennom alle garn.
Vi er ikke spioner.
Vi forfølger en gruppe uruk-hai. De har tatt to venner til fange.
Vi drepte gruppen med uruk-hai i natt.
- Var det hobbiter blant dem? - De er små, som barn i deres øyne.
Vi etterlot ingen levende.
Vi la åtslene i en haug og brente dem.
Døde?
Jeg beklager.
Hasufel! Arod!
Måtte hestene bære dere til bedre skjebner enn sine forrige herrer.
Far vel.
Let etter vennene deres, men ikke ha for høye forhåpninger.
Håpet har forlatt vårt land.
Vi rir nordover!
Det er et av de små beltene deres.
Vi sviktet dem.
En hobbit lå her.
Og her en til.
De krøp.
Hendene var bundet.
Repene ble skåret over.
De løp her.
De ble forfulgt.
Beltet!
Løp!
Sporene fører vekk fra kampplassen.
Og inn i Fangornskogen.
Fangorn? Hvilken galskap drev dem dit inn?
Jeg tror vi har ristet ham av oss.
Jeg skal rive innvollene ut av dere!
Kom hit!
Trær. Vi klatrer opp i et tre.
Han er borte.
Munti!
Jeg skal skjære markhøl i magan din.
Løp, Munti!
Småorker! Burárum.
- Treet snakker, Munti! - Tre? Jeg er ikke noe tre.
- Jeg er en ent. - En trehyrde. En skoggjeter.
Ikke snakk til det. Ikke oppmuntre det!
Noen kaller meg Treskjegg.
- Hvilken side er du på? - Jeg er ikke på noens side.
For ingen er på min side, vesle ork.
Ingen bryr seg om skogen lenger.
Vi er ikke orker, vi er hobbiter!
Hobbiter?
Jeg har aldri hørt om hobbiter før.
Det høres ut som orkestreker, synes na jeg.
De kommer med ild. De kommer med økser.
Gnager, biter, knekker, hakker og brenner.
De ødelegger og raner til seg. Forbannede utysker.
Du forstår ikke! Vi er hobbiter. Halvinger. Sysselfolk!
Kanskje er dere det, kanskje ikke.
Det vet Den hvite trollmannen.
"Den hvite trollmannen"?
Sarumann...
Se! Vi har ført dere ut.
Skynd dere, hobbitser.
Veldig heldig at vårs fant dere.
Snill hobbit.
Det er en myr! Han har ført oss uti en sump!
Sumpene, ja.
Kom, herre. Vi skal lede dere på trygge stier gjennom skodda.
Kom, hobbiter. Kom! Vi skynder oss.
Jeg fant den, gjorde jeg, veien gjennom sumpmarkene.
Orker bruker den ikke. De vet ikke om den.
De går rundt, i mil etter mil.
Kom, fort. Forsiktige og raske som skygger må vi være.
Det er for stille her. Vi har verken hørt eller sett fugler på to dager!
Ingen fugler å spise.
Ingen knaselige fugler.
Vi er helt utsultet! Helt utsultet er vi, kosteligste.
Vær så god.
Hva er det dere spiser? Er det godt?
Dere prøver å kvele vårs!
Vi kan ikke ete hobbitsmat!
Vi må sulte!
- Sult, da. Det er like bra. - Grusomme hobbit.
Han bryr seg ikke om at vårs sulter.
Han bryr seg ikke om at vårs dør!
Lkke som herren.
Herren bryr seg.
Herren vet.
Ja, kosteligssste.
Når den får taket på oss...
...slipper den oss aldri fri.
Ikke rør meg!
Det er døde ting der. Det er døde fjes i vannet!
Alle døde, alle råtne.
Alver, menn og orkser.
Det sto et stort slag for lenge siden.
Daudemyrene. Ja, det er det de heter.
Denne veien. Ikke følg lysene.
Forsiktig! Ellers vil hobbitsene møte de døde-
- og få sine egne små lys.
Frodo!
- Gollum? - Ikke følg lysene!
- Gollum! - Herr Frodo! Er alt i orden?
Ssså blank. Ssså vakker.
A, kosteligssste.
- Hva sa du? - Herren bør hvile.
Herren bør spare på kreftene.
- Hvem er du? - Må ikke spørre vårs om det.
- Gandalv sa at du var av elvefolket. - Kald i ben, fjernt fra kjente len.
- Livet ditt var en trist historie. - Kan intet se når måne er i ne.
Du var ikke så forskjellig fra en hobbit en gang, var du vel...
...Sméagol?
Hva kalte du meg?
Det var navnet ditt en gang for lenge siden.
Navnet mitt. Navnet mitt!
Sméagol!
- Svarte ryttere! - Gjem dere!
Kom, Frodo!
Skynd dere! De ser oss!
- Jeg trodde de var døde. - Døde? De kan ikke drepes, nei.
Skrømt! Skrømt på vinger!
De roper på den. De roper på den kosteligste.
Herr Frodo. Det går bra.
Skynd dere, hobbitser. Den svarte porten er nær.
Orkeblod.
Dette er underlige spor.
Luften er tett her inne.
Denne skogen er gammel. Svært gammel.
Full av minner.
Og vrede.
Trærne snakker med hverandre.
Gimli! Senk øksen.
De har følelser, min venn.
Alvene begynte det. De vekket trærne og lærte dem å snakke.
Snakkende trær.
Hva snakker trær om?
Konsistensen på ekornskitt?
Det er noe der ute.
Hva er det?
Den hvite trollmannen nærmer seg.
Ikke la ham snakke. Da trollbinder han oss.
Vi må handle raskt.
Dere følger fotefarene til to unge hobbiter.
- Hvor er de? - De var her dagen før i går.
De møtte noen de ikke ventet å møte. Er det en trøst?
Hvem er du?
Vis hvem du er!
Det er ikke mulig.
Tilgi meg. Jeg trodde du var Sarumann.
Jeg er Sarumann.
Eller Sarumann slik han skulle ha vært.
Du falt.
Gjennom ild og vann.
Fra det dypeste hull til den høyeste tinde sloss jeg mot den.
Til slutt kastet jeg ned min fiende og knuste ham mot fjellsiden.
Mørket oppslukte meg.
Jeg gikk meg vill hinsides tanker og tid.
Stjernene gikk i ring, -
- og hver dag var lang som en mannsalder på jorden.
Men det var ikke slutten. Jeg følte livet røre seg i meg igjen.
Jeg er blitt sendt tilbake for å fullføre min oppgave.
Gandalv.
Gandalv?
Ja...
Det var det jeg het en gang.
Gandalv Grå. Slik lød navnet mitt.
Gandalv.
Jeg er Gandalv den Hvite.
Nå møtes vi igjen. Idet strømmen vender.
En del av ferden er over, en annen begynner.
Vi må fare til Edoras, og tiden er knapp.
Det er langt til Edoras.
- Kongen av Rohan er syk. - Og sykdommen er vanskelig å bøte.
Har vi løpt hele denne veien fånyttes?
Skal vi la hobbitene være igjen i denne fæle, mørke, trebefengte...
Jeg mener denne sjarmerende... ganske sjarmerende skogen.
Det var ingen tilfeldighet som førte Munti og Pippin til Fangornskogen.
Sterke krefter har slumret her i mange ar.
Munti og Pippins komme blir som småsteiner som starter et skred.
På ett vis har du ikke forandret deg.
Du snakker fremdeles i gåter.
Det vil skje noe som ikke har skjedd siden Alders tid.
Entene vil våkne til live.
- Og de vil merke at de er sterke. - Sterke?
- Det er jammen godt. - Så slutt å syte, mester dverg.
Munti og Pippin er trygge. Mye tryggere en du kommer til å bli!
Den nye Gandalv er sannelig mer gretten enn den gamle.
Det er en av mearas, om ikke mitt blikk er hildret av trolldom.
Skuggfaks.
Han er høvding over alle hester.
Han har vært min venn på mang en farefull ferd.
A, Rowan min
Jeg så deg skinne
En vakker sommerdag
På ditt hode
Så gyllenrød var kronen du bar så høyt
- Det er et vakkert vers. - Er det langt igjen?
Du må ikke forhaste deg slik. Du vil kanskje si at det er langt.
Hjemmet mitt ligger dypt inne i skogen, -
- nær foten av fjellene.
Jeg sa til Gandalv at jeg skulle føre dere i sikkerhet.
Og i sikkerhet skal jeg føre dere.
Jeg tror nok at dere vil like det neste også.
Det er et av mine egne vers.
Under taket av døsige...
...løv, der trærnes drømmer...
...folder seg ut Når skogens sal står sval og grønn
Og vinden flyr fra vest
Da kom til meg
Kom hjem til meg
Og si mitt land er...
...best
A.
Sov, små syslinger.
La dere ikke forstyrre av nattens lyder.
Sov til morgengry.
Jeg har mye å ordne i skogen.
Det er mange å tilkalle. Mange som må komme.
Det ligger en skygge over Fangorn.
Tiden nærmer seg da alle skoger skal visne.
Den slørete skyggen i øst begynner å ta form.
Sauron ønsker ingen rivaler.
Fra toppen av Barad-dûr vokter øyet hans uopphørlig.
Men ennå er han ikke så mektig at han ikke føler frykt.
Tvilen gnager ham. Ryktene har nådd ham.
Númenors arving lever.
Sauron frykter deg, Aragorn.
Han frykter det du kan bli.
Derfor vil han slå hardt og nådeløst til mot menneskene.
Han vil bruke marionetten Sarumann for å ødelegge Rohan.
Krigen kommer. Rohan må forsvare seg.
Det er vår utfordring. Rohan er svakt.
Kongens sinn styres av Sarumann.
Han har sterk innflytelse over kongen.
Sauron og Sarumann strammer løkken.
Men trass i all deres list har vi en fordel.
Ringen forblir skjult.
At vi vil ødelegge den har ikke streifet dem engang.
Fiendens våpen nærmer seg Mordor i hendene på en hobbit.
Hver dag kommer den nærmere ilden i Dommedags berg.
Vi må stole på Frodo nå.
Alt avhenger av at han ferdes raskt og i ytterste hemmelighet.
Det var riktig av deg å forlate ham.
Frodo må klare dette alene.
Han er ikke alene. Sam ble med ham.
Gjorde han det? Gjorde han virkelig det? Godt.
Godt, godt.
Mordors svarte port.
Trøste og bære.
Gammel'n ville sagt et og annet om han så oss nå.
Herren sier: "Før meg til Mordor."
- Snille Sméagol gjør som herren sier. - Ja.
Hva nå?
Vi kan ikke komme forbi den.
Se på porten. Den åpner seg!
Jeg ser en vei ned.
- Sam! - Nei!
Herre!
- Jeg ber deg ikke om å bli med, Sam. - Jeg vet det, herr Frodo.
- Alvekapper skjuler oss nok ikke der. - Nå!
Nei, herre! De fanger dere! De fanger dere!
Lkke ta den med til Ham!
Han vil ha den kosteligste. Han ser etter den hele tiden.
Og den kosteligste vil tilbake til Ham.
Men vi må ikke la Ham få den.
Nei! Det er en annen vei. En hemmeligere og mørkere vei.
- Hvorfor har du ikke nevnt det før? - Herren har ikke spurt.
- Han pønsker på noe. - Er det en annen vei inn til Mordor?
Ja. Det er en sti og noen trappetrinn-
- og så en tunnel.
- Han har ført oss så langt, Sam. - Nei, herr Frodo!
Han har holdt ord.
Nei!
- Vis oss veien, Sméagol. - Snille Sméagol hjelper alltid.
Hallo?
Treskjegg?
- Hvor er det blitt av ham? - Jeg hadde en herlig drøm.
Det var en svær tønne med pipeurt, og vi røykte alt. Og så...
...ble du kvalm.
Jeg kunne gitt mye for litt Gammel Tobby.
Hørte du det?
Der var det igjen. Det er noe som ikke stemmer her.
- Du snakket treisk! - Nei da. Jeg bare strekte meg litt.
- Du er høyere. - Enn hva da?
- Enn meg! - Jeg har alltid vært høyest.
Pippin. Alle vet at jeg er høyest, og at du er kortest.
Nå må du gi deg, Munti. Hvor høy er du? Lkke mer enn 1,07 meter.
Mens jeg, jeg nærmer meg 1,09.
1,11!
Én meter og elleve centimeter!
Du har gjort noe.
- Munti, ikke...! - Jeg vil ha litt jeg også!
Treskjegg sa at du ikke skulle drikke det.
Det kan være farlig! Gi meg den!
Munti!
Nei!
Vekk med dere! Dere skal ikke våkne.
Spis jord. Grav dypt. Drikk vann.
Sov, nå.
Vekk med dere. Kom.
Skogen er i ferd med å våkne. Det er ikke trygt her.
Trærne er blitt ville og farlige.
Sinnet koker i hjertene deres.
Mørke er tankene deres. Sterkt er hatet.
De vil skade dere hvis de kan.
Det er for få av oss igjen.
For få enter igjen til å gjete dem.
Hvorfor er dere så få når dere har levd så lenge? Fins det entbarn?
Burárum. Det har ikke kommet noen entinger på forferdelig mange år.
- Hvorfor ikke? - Vi mistet entmakene.
- Så leit. Hvordan døde de? - De døde ikke.
Vi mistet dem. Og nå finner vi dem ikke igjen.
Dere har vel ikke sett noen entmaker i Hobsyssel?
Jeg har nok ikke det. Har du, Pippin?
Hvordan ser de ut?
Det husker jeg ikke lenger.
Edoras og Meduselds gylne hall.
Der bor Théoden, kongen av Rohan.
Hans sinn er formørket.
Sarumann har stor makt over kong Théoden.
Herre konge. Din sønn er død.
Herre konge?
Onkel?
Vil du ikke se ham?
Vil du ikke gjøre noe?
Vei deres ord. Vent ingen varm velkomst.
Han må visst ha dødd i løpet av natten.
For en tragedie for kongen å miste sin eneste sønn og arving.
Hans bortgang må være tung for deg å bære, -
- særlig nå som din bror har sviktet deg.
La meg være alene, din snok!
Du er alene.
Hvem vet hva du har betrodd til mørket.
Når du har våket alene om natten.
Når livet ditt ser ut til å skrumpe inn, -
- og veggene i værelset ditt kryper stadig nærmere.
Som et bur som holder et vilt dyr fanget.
Så vakker.
Så kald.
Som en vårmorgen som fremdeles klynger seg til vinterkulden.
Dine ord er som gift.
En finner mer munterhet i graven.
Dere kan ikke komme inn med våpen, Gandalv Gråfell.
Det er Grima Ormtunges ordre.
Staven din.
Du vil vel ikke ta fra en gammel mann vandrerstaven hans?
Herre. Gandalv Grå kommer.
Elendighetens sendebud.
En møter mindre høviskhet under dine tak for tiden...
...kong Théoden.
Han er ikke velkommen her.
Hvorfor skulle jeg ønske deg velkommen...
...Gandalv Stormkråke?
Et rimelig spørsmål, herre konge.
Sen er timen...
...da denne taskenspilleren velger a vise seg.
Láthspell er navnet jeg gir deg. Svart nytt er en mørk gjest.
Ti! Hold tvetungen i ro bakom tennene!
Jeg har ikke trosset ild og død for å veksle spitord med en orm.
Staven hans. Jeg ba dere ta fra ham staven!
Théoden...
...sønn av Thengel!
For lenge har du sittet i skyggen.
Var jeg deg, ville jeg holdt meg i ro.
Hør på meg!
Jeg opphever forbannelsen.
Her har du ingen makt, Gandalv Grå.
Jeg vil trekke deg ut, Sarumann, som gift fra et sår.
Vent!
Forsvinner jeg, dør Théoden.
Du vil drepe verken meg eller ham.
Rohan er mitt!
Forsvinn.
Jeg kjenner ansiktet ditt.
Éowyn.
- Gandalv? - Trekk på ny pusten i frisk luft.
Mørke har drømmene mine vært i senere tid.
Fingrene dine ville bedre husket sin styrke-
- dersom de holdt om sverdet ditt.
Jeg har bare tjent deg, min herre!
Dine hekserier tvang meg ned på alle fire som et dyr.
Ikke send meg fra din side!
Nei, herre konge! La ham gå.
Det er blitt spilt nok blod for hans skyld allerede.
Slipp meg fram!
Hill kong Théoden!
Hvor er Théodred?
Hvor er min sønn?
Simbelmynë.
De har vokst på mine forfedres gravplass til all tid.
Nå skal de dekke min sønns grav.
Akk, at jeg skulle leve i så onde tider.
De unge går under, og de gamle blir igjen.
At jeg skulle få se mitt hus gå til grunne i min egen levetid.
Du kan ikke klandre seg selv for Théodreds død.
Ingen foreldre skulle måtte begrave sine barn.
Han var sterk mens han levde.
Sjelen hans vil finne veien til dine forfedres haller.
Westu hál.
Ferthu Théodred.
De fikk ingen forvarsler. De var ubevæpnet.
Nå farer villmennene gjennom Vestfold og brenner for fote.
- Stakker, stuer, trær. - Hvor er mor?
Dette er bare en forsmak på terroren Sarumann vil slippe løs.
Han er sterkere nå, for han drives av sin frykt for Sauron.
Ri ut og møt ham.
Trekk ham vekk fra kvinner og barn. Du må kjempe.
2000 av dine menn rir nordover i dette øyeblikk.
Éomer er lojal mot deg. Hans menn vil komme og kjempe for sin konge.
De er altfor langt unna nå.
Éomer kan ikke hjelpe oss.
Jeg vet hva dere ønsker. Men jeg vil ikke påføre mitt folk mer lidelse.
Jeg ønsker ikke krig.
Krigen er her, om du ønsker det eller ei.
Sist jeg så etter, var Théoden konge i Rohan, ikke Aragorn.
Hva akter så kongen å gjøre?
Kongen beordrer byen å evakuere.
Vi søker tilflukt i Helmsdjupet.
Ta ikke med dere annet enn det aller nødvendigste.
De flykter til fjellet når de skulle blitt for å slåss!
Hvem andre enn kongen kan forsvare dem?
Han gjør det han mener er best. Helmsdjupet har vært redningen før.
Det fins ingen utvei der. Théoden går rett i en felle.
Han tror han fører dem i sikkerhet, men de vil bli massakrert.
Théoden har sterk vilje, men jeg frykter for ham.
Jeg frykter for Rohan.
Han vil trenge deg, Aragorn.
Rohans folk vil trenge deg.
- Forsvarsverket deres må holde. - Det vil det.
Den grå pilegrimen ble jeg kalt.
I 300 mannsaldre har jeg vandret på jorden, og nå har jeg ikke tid nok.
Jeg håper jeg vil lykkes.
Se etter meg når solen renner den femte dagen.
Se mot øst ved daggry.
Hesten er halvgal. Du kan ikke gjøre noe med den.
Han heter Brego.
Han tilhørte fetteren min.
Du har et kongelig navn.
Jeg har hørt om alvemagi, men jeg ventet det ikke av en mann fra nord.
Du snakker som om du var av deres folk.
Jeg levde i Kløvendal en tid.
Slipp hesten løs. Han har sett nok krig.
Gandalv den Hvite. Gandalv dåren.
Vil han ydmyke meg med sin nyvunne fromhet?
Det var tre i følget hans.
En alv, en dverg og en mann.
Du stinker hest.
En mann?
- Var han fra Gondor? - Nei, fra nord.
Han var nok en av dúnedains ferdamenn. Klærne var enkle.
Men han bar en underlig ring.
To slanger med smaragdøyne.
Den ene slukte den andre, som hadde en krone av gullblomster.
Barahirs ring.
Så Gandalv Gråfell tror at han har funnet Isildurs arving.
Gondors tapte konge. Han er en dåre.
Slektslinjen ble brutt for lenge siden.
Det er uviktig. Menneskenes verden vil falle. Det begynner med Edoras.
Jeg er rede, Gamaling. Hent hesten min.
Slaget er ikke tapt.
Vi vil vende tilbake.
Du kan håndtere et sverd.
Kvinner av mitt folk har kunnet forsvare seg i uminnelige tider.
Jeg frykter verken død eller smerte.
Hva frykter du da?
Et bur.
Å bli holdt bak gitter til jeg slutter å kjempe imot-
- og all higen etter verd har forsvunnet.
Du er en ekte datter av konger.
En av Rohans skjoldmøyer.
Jeg tror ikke det blir din skjebne.
Théoden blir ikke i Edoras.
Byen er utsatt, og det vet han. Han vil forvente et angrep.
De vil flykte til Helmsdjupet, Rohans festning.
Det er en farlig vei gjennom fjellene.
Det vil gå langsomt.
Det vil være kvinner og barn blant dem.
Send ut ulverytterne.
Ikke gå for langt i forveien, din slask!
Hvorfor gir du ham oppnavn? Hvorfor kritiserer du ham hele tiden?
Fordi...
Han er ikke annet enn løgn og bedrag.
Det er bare ringen han bryr seg om.
Du aner ikke hva den har gjort med ham. Hva den gjør fremdeles.
- Jeg vil hjelpe ham, Sam. - Hvorfor det?
Fordi jeg må tro at han kan bringes tilbake.
- Du kan ikke redde ham, herr Frodo. - Hva vet du om det? Ingenting!
Unnskyld, Sam. Jeg vet ikke hvorfor jeg sa det.
Det vet jeg.
Det er ringen.
Du kan ikke rive øynene fra den. Jeg har nok sett deg.
Du spiser ikke. Du sover nesten ikke.
Den overmanner deg. Du må stå imot!
Jeg vet hva jeg må gjøre. Ringen ble gitt til meg.
Det er min oppgave! Min og min alene.
Hører du ikke deg selv? Hører du ikke hvem du likner?
Vårs vil ha den. Vårs trenger den.
Må ha den kosteligssste.
De stjal den fra vårs. De sssvinske små hobbitsene.
De er slemme, forræderske og falssske!
Nei, ikke herren.
Jo, kosteligste. Falsk!
De vil lure deg, skade deg og lyve!
Herren er vennen min.
Du har ingen venner. Ingen liker deg.
Jeg hører ikke. Jeg hører ikke!
- Du er en løgner og en tyv! - Nei.
Morder!
- Gå bort. - "Gå bort"?!
Jeg hater deg. Jeg hater deg!
Hvor ville du vært uten meg?
Jeg reddet vårs. Det gjorde jeg.
Vi overlevde takket være meg!
Lkke nå mer.
Hva sa du?
Herren passer på vårs nå.
Vi trenger deg ikke.
Hva?
- Gå nå og kom aldri tilbake. - Nei!
Gå nå og kom aldri tilbake!
Vi ba ham om å gå sin vei, og vekk ble han, kosteligste!
Borte, borte, borte! Sméagol er fri!
Se. Se hva Sméagol har funnet!
De er unge. De er møre og deilige.
Spis dem. Spis dem!
Du gjør ham kvalm når du oppfører deg slik!
Det er bare én måte å spise kanin på!
Hva er det du gjør? Tåpelige, fete hobbit!
- Du ødelegger dem! - Det er jo nesten ikke kjøtt på dem.
Vi trenger noen gode pottiser.
Hva er pottiser, kosteligste?
Poteter. Kok dem, mos dem, bruk dem i stuing.
Deilige, store, gylne potetbiter sammen med stekt fisk.
- Det kunne selv ikke du sagt nei til. - Jo, det kunne vårs.
Ødelegge fin fisssk sånn.
Gi vårs den rå og ssssprellende.
Så kan du ha poteten din for deg selv.
Du er håpløs.
Herr Frodo?
- Hvem er de? - Onde menn, Saurons tjenere.
De skal til Mordor. Den mørke samler alle styrker.
Det er ikke lenge igjen. Snart er Han rede.
- Rede til hva? - Til å gå til krig.
Den siste krigen som vil kaste skygge over hele verden.
- Vi må fortsette. Kom, Sam. - Herr Frodo!
Se!
Det er en olifant!
Dette vil ingen hjemme tro på.
Sméagol?
Vi har oppholdt oss her for lenge.
Kom, Sam!
Vi er bare uskyldige ferdafolk!
Det fins ikke ferdafolk her. Bare slike som tjener Mørkets tårn.
Vi er ute på et hemmelig ærend.
De som slåss mot fienden, bør ikke hindre oss.
Fienden?
Hans pliktfølelse var nok ikke mindre enn din.
Hva het han?
Hvor kom han fra?
Var han virkelig ond innerst inne?
Hvilke løgner og trusler førte ham ut på den lange marsjen hjemmefra?
Han ville nok heller ha blitt der han var. Og levd i fred.
Krigen dreper både venn og fiende. Bind hendene deres.